УДК 621.74:389.64
КОНЦЕПЦІЯ ЄДИНОГО БЛОКУ ДИСЦИПЛІН ПІДГОТОВКИ ДО "ІНФРАСТРУКТУРНОЇ" СКЛАДОВОЇ  ІНЖЕНЕРНОЇ ДІЯЛЬНОСТІ
Г.Г. Корицький, М.О. Маняк, Г.О. Редько
Донецький національний технічний університет 
Викладена концепція блоку інфраструктурних дисциплін, орієнтованого на забезпечення базових професійних компетенцій спеціалістів зі спеціальності „Металургія кольорових металів”.
Изложена концепция блока инфраструктурных дисциплин, ориентированного на обеспечение базовых профессиональных компетенций специалистов специальности «Металлургия цветных металлов».

Згідно галузевому стандарту вищої освіти, основною сферою діяльності інженерів-металургів спеціальності "Металургія кольорових металів" буде "розробка та впровадження нових енерго- та ресурсозберігаючих методів виробництва і переробки кольорових металів, керівництво підрозділами металургійних підприємств, проектування металургійного обладнання, створення нових підприємств, наукові дослідження технологічних процесів виробництва кольорових металів".

ЗАВДАННЯ  ІНЖЕНЕРНОЇ  ДІЯЛЬНОСТІ

Забезпечення
функціонування 
виробництва

Забезпечення 
розвитку
виробництва

ПРОФЕСІЙНІ  ФУНКЦІЇ

Дослідницька

Проектна

Конструкторська

Технологічна

Експлуатаційна

Економічна

Організаційна

Рисунок 1 – Модель професійної діяльності інженера з металургії кольорових металів

Типові завдання інженера-металурга можна класифікувати за декількома виробничими функціями, які, в свою чергу, охоплюються двома загальними напрямами – забезпечення функціонування та розвитку виробництва (рис.1).
При цьому більшість реальних виробничих ситуацій та проблем, які постають перед сучасними інженерами, мають комплексний характер. В них динамічно поєднуються різноманітні процеси та чинники:  технічні, наукові, економічні, екологічні, соціальні. Тому важливе значення для успішної професійної адаптації молодого фахівця має його попередня підготовка за усім спектром виробничих функцій.
Враховуючи вищезазначене, на кафедрі "Кольорова металургія і конструкційні матеріали" розроблено концепцію комплексної підготовки майбутніх інженерів в галузі металургії кольорових металів. В основу концепції покладено модель спеціаліста (рис.2), що складається з трьох блоків компетенцій, які повинні забезпечити конкурентоздатність молодих фахівців. 

ПРОФЕСІЙНІ КОМПЕТЕНЦІЇ

Виробничо-технологічні

Організаційно-управлінські

Маркетингові

Дослідницькі

Проектно-конструкторські

ОСОБИСТІСНІ  КОМПЕТЕНЦІЇ

Системні

Інформаційні

Самоорганізаційні

СОЦІАЛЬНІ  КОМПЕТЕНЦІЇ

Світоглядні

Етичні

Комуникативні

Рисунок 2 – Компетентністна модель спеціаліста 
з металургії кольорових металів

Блоки універсальних компетенцій - особистістних та соціальних - включають здатності та якості особистості, що зумовлюють ефективність дій спеціаліста в різних умовах та його здатність до розвитку. Найбільш фундаментальні елементи універсальних компетенцій формуються ще в довузівський період, а їх розвиток триває в процесі надбання професійного і життєвого досвіду.
Блок професійних компетенцій охоплює знання та вміння, необхідні для вирішення завдань, пов'язаних з конкретним виробництвом (в нашому випадку - технологіями кольорової металургії). Базовою групою компетенцій в цьому блоці є виробничо-технологічні, які потребують підготовки з основних фахових питань: знання фізико-хімічних основ металургійних процесів; знання  технологій виробництва основних кольорових металів та їх сплавів, вміння аналізувати технологічні процеси; знання структури та правил експлуатації обладнання; знання основних принципів ресурсозбереження в кольоровій металургії та вміння їх застосовувати. Ці компетенції надаються в процесі вивчення широкого спектру професійно-орієнтованих дисциплін ("Теорія та технологія виробництва та обробки металів", "Теоретичні основи електро- та гідрометалургійних процесів", "Теоретичні основи пірометалургійних процесів", "Теорія і технологія виробництва вторинних кольорових металів", "Сполучені технологічні процеси виробництва кольорових металів", "Конструкція та експлуатація агрегатів кольорової металургії", та інші).
Виробничо-технологічні компетенції безпосередньо пов'язані з вирішенням типових професійних завдань, що перебувають в центрі  уваги інженера. Водночас, в сучасних умовах металургійне виробництво функціонує в дуже динамічному середовищі, яке постійно формує нові виклики і вимагає безперервного розвитку. Це, в свою чергу, зумовлює необхідність надання майбутнім фахівцям додаткових компетенцій, які можна назвати "інфраструктурними". До них відносяться: вміння приймати управлінські рішення, виконувати менеджерсько-організаційні функції (кластер організаційно-управлінських компетенцій); вміння пристосовувати виробництво до умов ринку, використовувати маркетингові засоби для забезпечення конкурентоздатністі продукції (кластер маркетингових компетенцій); вміння налагоджувати пошукову роботу з розробки та впровадження нових технічних рішень (кластери проектно-конструкторських і дослідницьких компетенцій).
До навчальних планів підготовки фахівців зі спеціальності "Металургія кольорових металів" включено три групи дисциплін, спрямованих на надання зазначених компетенцій.
Розглянемо докладніше роль кожної групи дисциплін у формуванні відповідних компетенцій.
І. Дисципліни, що формують первинні системні уявлення.
Первинна підготовка до вивчення блоку "інфраструктурних" дисциплін забезпечується курсами "Вступ до спеціальності" та "Системи сучасних технологій". В процесі викладення першої з зазначених дисциплін основна увага надається формуванню у студентів уявлень щодо функцій, прав і обов’язків інженера-металурга, ознайомленню з методами і прикладним забезпеченням діяльності інженера-металурга при виконанні основних виробничих завдань. Логічним продовженням початкової фахової підготовки є перша навчальна практика, яка проводиться на першому курсі і дозволяє студентам практично ознайомитися з головними аспектами металургійного виробництва.
Дисципліну "Системи сучасних технологій" можна умовно поділити на три великі тематичні блоки, спрямованих на формування у студентів:
1) уявлення про структуру і динаміку виробництва, принципи організації виробничих систем;
2) вмінь визначати основні характеристики виробничої системи (процесу) та оцінювати вплив внутрішніх та зовнішніх чинників на ефективність виробництва;
3) знань про основні рушійні сили, тенденції та перспективи технологічного розвитку в сучасних умовах.
Таким чином, закладається комплексне підгрунтя для вивчення, по-перше, дисциплін фахової спрямованності ("Теорія та технологія виробництва та обробки металів", дисципліни з поглибленого вивчення технологій первинної та вторинної кольорової металургії ), а по-друге, усіх подальших "інфраструктурних" дисциплін. Основним очікуваним результатом вивчення дисципліни має бути чітке розуміння, що в процесі технологічного розвитку наукова, виробнича та економічна системи виступають як єдиний динамічний конгломерат, який, в свою чергу, перебуває в безперервній взаємодії з природним та соціальним середовищем. Це дуже важливо для формування світогляду сучасного інженера.
ІІ. Дисципліни, що забезпечують базу менеджерсько-організаційної діяльності. Ця група дисциплін спрямована на формування ще однієї сторони професійної компетенції майбутніх інженерів - здатності організовувати діяльність трудового колективу, планувати і контролювати виробничі процеси, розробляти і приймати ефективні управлінські рішення.
Так, дисципліна "Основи міжгалузевого економічного зв'язку" формує уявлення про економіко-виробничо сферу як про єдиний механізм, в якому відбувається безперервний обмін матеріальними, трудовими і інформаційними ресурсами; надає вміння аналізувати та прогнозувати тенденції розвитку в суміжних галузях, і на цій основі ефективно планувати виробничу і комерційну діяльність власного підприємства. Дисципліна "Технічний контроль металургійного виробництва" забезпечує вміння здійснювати багатобічний аналіз застосовуємих технологічних процесів, визначати "проблемні ланки", вміння налагодити ефективний контроль основних і допоміжних операцій на різних етапах виробництва. При вивченні дисциплін "Стандартизація, метрологія та контроль" і "Сертифікація металопродукції" майбутні спеціалісти опановують теоретичні, нормативно-правові та організаційні засади сучасних систем стандартизації і сертифікації. Зазначені компетенції необхідні для налагодження ефективної системи управління якістю, без якої неможливо гарантувати конкурентоздатність сучасного виробництва.
Дисципліни "Маркетинг продукції кольорової металургії" та "Організація виробництва в кольоровій металургії" є завершальними і узагальнюючими в цьому циклі. В процесі їх викладення особлива увага надається формуванню таких компетенцій як: здатність налагодити ефективну співпрацю в управлінській команді, запровадити оптимальні для існуючих умов організаційні структури; володіння методами прийняття управлінських рішень в різних виробничих ситуаціях; вміння запроваджувати ефективні "логістичні" схеми забезпечення ресурсами і збуту продукції.
ІІІ. Дисципліни, що забезпечують базу дослідницько-проектувальної діяльності.
Першою дисципліною цієї групи є "Основи науково-технічної творчості". Особлива увага при вивченні дисципліни надається обговоренню законів розвитку техніки і технологій. Хоча в цій сфері існує багато різних концепцій і спірних питань, вивчення законів технічного і технологічного розвитку формує системні уявлення про об'єкти інженерної діяльності, сприяє більш глибокому розумінню природи сучасних технічних досягнень. При вивченні дисципліни також надаються первинні знання щодо ефективних форм організації дослідницької та проектної діяльності, про засоби інтенсифікації творчого пошуку. Таким чином, дисципліна закладає методологічні основи інженерної діяльності в сфері розробки нових технічних рішень.
Наступні допоміжні дисципліни цієї групи мають більш спеціалізований і практично-спрямований характер. Так, дисципліна "Методи металургійного експерименту" забезпечує засвоєння теоретичних основ та практичних навичок щодо проведення експериментальних досліджень металургійних процесів. Основним результатом повинне стати вміння планувати експериментальні дослідження в лабораторних і промислових умовах, контролювати хід їх виконання та аналізувати одержані результати. Студенти можуть безпосереднь використати набуті знання при виконанні власних розробок в рамках науково-дослідної роботи студентів, а в подальшому – при підготовці дипломного проекту. Дисципліна "Раціоналізаторська і винахідницька діяльність" орієнтована на підготовку вмінь вирішувати складні інженерні завдання. Головна увага при вивченні надається ознайомленню з сучасними методиками винахідницької діяльності (функціонально-вартістний підхід, морфологічний аналіз-синтез, алгоритм вирішення винахідницьких задач, та інші). Також серьйозна увага приділяється питанням впровадження результатів винахідницької діяльності. В процесі вичення дисципліни "Моделювання та оптимізація технологічних систем" студентам прищеплюються навички використання методів фізичного та математичного моделювання для наукових досліджень і вирішення виробничих завдань. На сьогоднішній день саме моделювання є одним з найпотужніших і водночас економічним дослідницьким засобом, що істотно розширює аналітичні та прогностичні можливості сучасного інженера.
Завершальними дисциплінами "дослідницько-проектувальної групи" є "Системи інформаційного забезпечення науково-технічної творчості" та "Основи управління НДДКР(науково-досліднимі і дослідно-конструкторськими розробками)", що вивчаються на рівні підготовки спеціаліста. Ці дисципліни зосереджуються на організаційній стороні інженерної творчості. В процесі їх вивчення студенти повинні набути навичок самостійного планування і управління процесом інженерних досліджень, роботи з різними інформаційними ресурсами, пошуку та аналізу науково-технічної інформації, її систематизації, ефективної взаємодії з колегами-дослідниками.
Таким чином, вони завершують формування базових компетенцій, необхідних для подальшої адаптації спеціаліста до роботи в дослідницьких (проектувальних) групах.